Bombemaskiner fra RAF.
Division 261.
På nattogt over Tyskland.
Kodenavn:
"TEA FOR TWO"
UNDSKYLD VI FLYGTER
Er De okay, sir?
Jeg er okay, men den pokkers motor stopper.
En motor ude, radioen fungerer ikke.
Klarer vi os tilbage til England?
Pokkers melodi. Peter, kom her!
Forstået!
Hvor pokker er vi?
Præcis her, sir.
Seriøst, hvor er vi?
Vi burde være nær Calais.
Halen brænder!
Pilot til besætning!
Gør klar til at hoppe ud!
Vi stikker.
Efter Dem, sir! Hvor mødes vi?
Det tyrkiske bad!
Alle stationer tomme!
Godt gjort!
Hvad nu?
Hallo! Lidt køligt i vandet nu til morgen, eller hvad?
Kom hurtigt!
Tag min hånd!
Tag min hånd! Hurtigt!
- Tak. - Amerikaner?
Nej, englænder.
Hurtigt, zoo åbner snart. Tyskerne er overalt.
Giv mig faldskærmen.
Tag alle Deres ting.
Hurtigt, hurtigt!
Augustin Bouvet Maleri og renovering.
Tilbage, op!
Han får mig til at falde!
SS, afdeling 12!
Undskyld!
Sabotage! Grib ham!
Grisede jeg Deres uniform?
Det er en misforståelse!
Vi må væk herfra!
- Ikke en chance! - Det er din begravelse.
De er gale, skyd!
Hjælp!
Jeg kommer!
Stands skydningen!
Gennemsøg huset! Tag dem levende!
Dette er ikke noget godt sted at lande på.
- Er De skadet... - Lidt.
Meget højt!
Tak mine herrer. Det var meget godt
Takker.
Du derovre, meget fint.
Du derovre, vi hørte dig ikke.
Vi hørte dig aldrig.
I småsnakker bare. Pas hellere på.
Jeg har en personlig vision af dette værk.
Ikke triumferende nok! Ikke stolt nok!
Det er egentlig noget skidt. Det er ikke dårligt, det er meget dårligt.
Nej mine herrer! Skvadrer De nu igen!
Vær opmærksomme!
Gud i himlen, i er jo snakketossede!
Fra takt 17 igen.
Hvem var det?
- Jeg, maestro. - Hvor tror De at De er?
På operaen.
Underholdende. Ud! Mephisto, Marguerite, Faust, ud!
Ingen må være her, når jeg arbejder!
Kun Berlioz og jeg.
- Vær stille, tak! - Undskyld, Mr Lefort.
17.
Stop!
Mere flammende! Som lynene før tordenen!
- Kommer du elskede? - Om et øjeblik.
- Bébert, sprængstof? - Her.
Vær sikker på der ikke er nogen udenfor!
Du dækker hullet til.
I larmer for meget. Lefort vil stikke sin næse i.
- Er i klar? - Klar til at sprænge.
- Den her blomst stikker ud. - Pas på, rør den ikke!
Ledningen er koblet til den. I sprænger alt.
Hør efter! Stille!
Gennemsøg alt!
Lys!
Alle bliver tilbage! Forbudt at gå!
En engelsk faldskærmsudspringer gemmer sig på operaen.
Alle som hjælper ham bliver skudt!
- Achbach. - Stanislas Lefort.
Hr dirigent, vi har nedskudt en engelsk bomber over Paris.
To piloter gemmer sig her.
Ked af at afbryde Deres øvelse.
I hørte hvad han sagde...
Maskingevær har reduceret vores øvelse til 12 minutter.
Det bliver en hyggelig opførsel i aften!
Det går ad hækkenfelt til.
Slip mig igennem.
Smagløst. Stoppe en øvelse!
- Hvad? - Vær rar at hjælpe mig.
- Okay? - Ja.
Følg mig.
Kom!
Pas på.
Englænder... jeg er såret.
Franskmand... tyskerne... Vær rar at hjælpe.
Jeg har fået nok, nok!
Nu rækker det.
- Åben døren eller vi slår den ind! - Jeg kommer, jeg kommer.
Undskyld mine herrer.
Jeg myrder dig!
Hold nu op!
Der er mennesker her!
Undskyld mine herrer. Vil i indenfor?
I er lykkelige at jeres koner er langt væk.
Eftersom De er her, soldat. Læg den her kuffert på sengen.
- Jeg stikker herfra! - Ser du ikke at du er til grin!
Jeg bliver ikke et minut til hos denne idiot.
Du får se når de er gået, jeg skal kurere dig...
Ingen på balkonen, sir!
Vi går.
Jeg er virkelig ked af det!
De er på etagen ovenpå! Hurtigt!
Hvis elevatoren går op til øverste etage...
- ... bliver han knust. - Vent.
- Hjælper De mig op? - Det er for tungt!
Folk lukker aldrig dørene.
Jeg har tabt den.
Nøglen. Jeg lægger den altid under måtten.
Hurtigt!
Ikke noget at bekymre sig over.
Tak, mademoiselle.
Peter Cunningham, RAF.
Augustin Bouvet, maleri og renovering.
Begrav den direkte, farlige sager.
Laver du sjov? Jeg har kone og 6 børn. Det rækker til skjorter krigen ud.
Tak.
Det var så lidt.
Den herre!
Overskægget! Barber det af.
De er gået. Gaden er tom!
- Vi skal også gå. - Hvorhen da?
- Til mit sted? - Tyskerne er der sikkert allerede.
- På mit sted? - Har De telefon hjemme?
- Ja, Clignancourt 1335. - Vent.
Ingen svarer, jeg er ikke hjemme.
Hallo? Hr Augustin Bouvet, tak.
Taler.
Han lyver. Han er ikke mig.
Hvad sker der?
Tyskerne er hjemme hos mig.
Jeg er ked af det. Det hele er min skyld.
Uden Dem var vi gået hjem og blevet taget.
Hvilken historie...
Hvad skal jeg gøre nu?
Undskyld, jeg må gå. Jeg skal til det tyrkiske bad.
- Hvad?! - Hvad siger han?
Han vil i tyrkisk bad. De er da meget ren.
De forstår ikke.
Chefen angav mødestedet til Paris' badehus.
Han skal møde sine venner på det tyrkiske bad.
Endnu en hjernedød engelsk idé.
Han bli'r taget med det samme.
Jeg skal hen til...
... jeres tyrkiske bad.
De? Skal De gå, vidunderligt.
Jeg gi'r ham tøj. Vi mødes på min morfars sted.
Adresse?
Dukketeateret på Champs-Elysees. Jeg arbejder sammen med ham.
Hvordan genkender jeg jeres eskadrillechef?
Jo, jo.
Han har en enorm mustache.
Og koden er: "Tea for two".
- Det er en sang. - En sang?
Det er meget farligt.
Stig på!
Nej, nej...
Nej, som fuglene. Pip, pip, pip!
Nej! Hør efter.
- Hvad nu da?! - Undskyld.
Nu skal jeg ikke forstyrre. Fortsæt.
Nu rækker det!
Hvad leder De efter? Deres englænder?
Ikke ham?
Følg mig.
Han er ikke her, eller hvad?
- Heller ikke her? - Jeg ved det.
Her
- Her inde? - Undskyld mig, maestro!
De afbryder min øvelse...
- ... jeg kommer ingen vegne... - Undskyld mig, hr dirigent.
Ja, ja, undskyld... Kom her!
Han er ikke her.
Eller her?
Tillad mig.
- Sortbørsen. - Nej, det er før pausen.
Min mave er altid sulten. Min mave lyder sådan...
Jeg må have noget at spise.
- Derfor giver jeg timer. - Din store filur.
Nej, lille filur.
- Vil De have lidt? - Nej tak, maestro.
Beklager, men jeg må gå.
Mange tak.
Jamen så, tilbage til lektion 4.
- Der er noget jeg må... - Tal ikke, vær bare stille!
Sig ikke et ord! Sid bare på stolen.
Men...
Vi skal nu læse lidt musik.
De må gå til det tyrkiske bad.
Jeg, til tyrkisk bad?
Mit navn er McIntosh.
Jeg - McIntosh.
Koden er: "Tea for two".
Fløjt ikke her! Amerikansk sang.
Forbudt. Fatter De?
Hvis jeg går til det tyrkiske bad løber jeg en stor risiko.
Hvis De går ud... tyskerne kommer...
... tyskerne skal nok få dig til at tale.
De kan deres ting.
De må ikke sige "yes". Ja.
Lover De, og jeg henter den store mustachen...
... at De går? Lover De?
Jeg accepterer at gå til tyrkisk bad, jeg accepterer den store mustache...
og alt... Et øjeblik.
De går herind.
Ingen diskussion. Ind med Dem!
Vær stille. Jeg kommer tilbage.
- Er De...? - De er...?
- Fornøjet. - Meget.
Hvor er store mustache?
Jeg ved ikke, og hvis De ikke ved, ved jeg ikke.
Jeg forstår ikke.
De kommer med mig for at hente Peter.
De kommer med mig for at hente McIntosh.
- Nej, nej, nej. - Undskyld?
Hvis De ikke kommer... Jeg, hvad hedder det?
"Hvad hedder det"? Hvad hedder det, De er franskmand?
- De er ikke englændere? - Nej.
Mine herrer, undskyld mig.
Jeg hørte jer. Taler De om McIntosh og Peter?
Nej...
Nej, vi ved ikke hvad De taler om.
- Leder efter en ven... - Blev væk i damptågen.
Har De set ham? Har en stor mustache.
Jeg er...! Jeg var store mustache.
Jeg var nødt til at fjerne den. For engelsk.
For engelsk. Vi dykker ned.
Hans accent lyder ægte. Vi følger med ham ned.
Herr dirigent, er det Dem?
Åben døren, hurtigt!
Major, se her.
Major, han er flygtet.
Læg den tilbage på sin plads.
Disse mennesker...
Herr dirigent...
... jeg venter her på Dem.
Til operaen, hurtigt!
Jeg kommer!
Perfekt.
Er De gal? Stjæle tyske uniformer!
Vi behøver dem før operation McIntosh i aften på operaen.
Nej, det er for farligt. Jeg vil ikke, forstået?
Jeg vil ikke. Hør lige...
Herr McIntosh. Det er mig.
- Jeg har gode nyheder til Dem. - Jeg også.
Hvor er englænderen?
Jeg er syg...
Ikke syg! Det var ham...
- Nej, dette er en harpe. - Hvor er englænderen?
Er der en englænder her?
- Hør lige? - Hør lige...
Deres forklaring tilfredsstiller mig ikke.
- Men det er helt klart. - Jeg tilhører den almindelige hær...
ikke Gestapo.
Men hvis de nægter at tale, Overlader jeg Dem til dem som kan.
Naturligvis! Bare til efter aftenens forestilling for Obergruppenführer.
Indtil da er De min fange.
Jeg arresterer Dem, Madame Skurk.
De har ingen ret til at arrestere mig, eller hvad børn?
Nej!
Hvis Mester Jakel var her, ville han redde mig.
Han kommer ikke!
Hjælp mig at kalde på ham...
Jakel, Jakel!
Hvilken ulykke, gå omkring udklædt som tyske officerer.
Hvis politiet spørger efter vore papirer...
De taler for højt.
- Se lige. - Hun er kun 3
De har ret, hun glor på mig.
To tyskere bagved!
- Augustin! - Eskadrillechef!
Heldigvis kommer general Augustin...
... og redder mig.
Hjælp mig med at kalde på ham! Augustin!
- Sir Reginald... - Peter, hvad er der?
Ikke noget, sir.
Hvad er der sket med Dem? Deres prydelse?
Javist. Jeg var tvunget at fjerne den.
Passede ikke til uniformen.
- De er meget smart. - Hvilken stor dag...
... to engelske piloter.
En fransk helt.
Mit barnebarn fortalte om Deres store mod.
Virkelig?
Har De nævnt mig for Deres familie?
- Hende, hun var fantastisk. - Jeg er ikke overrasket...
Mine herrer, mit enkle teater er et dårligt gemmested.
Men Juliette og jeg kan hjælpe jer med at komme ud af Paris.
Fint! Hvis vi kan snige os til syd Frankrig, kan vi vende hjem til England.
England! Jeg kan ikke tage til England.
Tag med dem. Det er sikrere for dig.
Hun har ret Augustin.
- Kort, Peter. - Ja, sir.
Tak.
Vær så god... vidunderlige Frankrig
Jeg opsummerer. I morgen tidlig ta'r i toget kl. 8.05 til Burgogne.
I Burgogne, ta'r i toget til Meursault.
Når i er i Meursault, gå direkte til "Hotel du Globe".
I behøver ikke skrive ned. Mit barnebarn tager med.
Meget fint.
- Følger du med? - Naturligvis. Eventyret fortsætter.
- Er det ikke spændende. - På sæt og vis.
Tak. Tak til jer alle.
Men i aften må vi gå på operaen og lede efter min ven McIntosh.
- Operaen... - Peter, bedre du bliver her.
Augustin, De følger med mig.
Jeg...
- Okay, jeg følger med. - Det går hurtigt.
Vi går ind, henter McIntosh og går ud.
Simpelt.
Vi må ind bagved scenen.
Undskyld mig, hvordan kommer man ind bagved scenen?
For enden af korridoren. Til venstre.
Denne vej, herr general.
Stakkels Lefort.
- Hvad skal vi gøre? - Skal vi afbryde?
For sent. Ilde for Lefort. Vi går.
Følg mig.
30 sekunder til...
5... 4... 3...
0.
Pokkers også... det mislykkedes.
- Denne gang var det ikke mig! - Tal ikke fransk!
Den vej!
Der er pause...
Det var ikke mig, det var ikke mig!
- Det er mig! - Også er det mig!
Det er mig!
- Lad som om du er vores fange. - Lad som om du er vores fange!
Nej, gå til venstre.
- Sir! - McIntosh?
Herligt!
- Indgangen til helvede? - Nej.
Nej, en underjordisk flod under Operaen.
Hvor slutter den?
Ifølge Victor Hugo, ingen steder.
Gud bevare jer!!
Med Deres skaldede hoved bli'r De forkølet. Tag min hat.
Lad mig være og pas åren!
Tag lige og fald ned...
Tyskere?
Nej, tunnelbanen.
Vent lidt.
Kan vi komme ud her?
- Komme ud. - Ja... komme ud.
Vi kan ikke gå ud...
... ikke klædt sådan her. Vi bli'r taget.
Vent lidt.
Stå lige ret?
Joda.
- Hvad gør De med mig? - Gør Dem til en pige, McIntosh.
- Værsågod! - Værsågod hvad?
- Nu ingen bekymringer? - Vi vil bare have tøjet.
Min tegnebog!
Tunnelbanen.
- Hvad er klokken? - 8:04, hurtigt nu!
- Var det toget til Chalons-sur-Saone? - Ja.
- Hvornår går det næste? - Ved ikke, spørg informationen.
- Se en afspærring. - Der må være noget i gang.
Posten.
- Nu ingen bekymring. - Typisk.
Ingen benzin.
- Skub bilen væk. - Hvorhen, da?
- Den vej.. - Jaha, skal straks ske.
- Skub nu på! - Tal venligt til mig!
- Vil De skubbe på, maestro? - Det lyder bedre.
Forsigtigt!
Stop!
Nu kære venner deler vi rationeringsmærkerne.
- Franske mærker. - Trykt i London.
- Franske penge. - Ikke trykt i London.
Det var det.
Go' dag til en spadseretur. Kom, McIntosh.
- Vi går, Augustin. - Hvorfor kalder han mig Augustin?
Hvorfor fik jeg ikke noget?
- Gi mig lidt! - Du skal nok få.
Det var for meget.
- Vent lidt. - Der mangler en.
- Vent på mig! - Så kom dog!
- Mine fødder hæver. - Synd for dig...
Vent på mig!
Lad mig være Mine fødder er enorme!
Kom nu. Op og stå... Stanislas.
Lidt respekt, tak. Ikke så familiær!
Du kan ikke hundse mig rundt.
Hør, kære ven. Vi tilhører forskellige verdener.
- Mellem os.. er det altid sådan! - Gi mig Deres hånd.
De er så arrig.
- Godt. - Mange tak!
- Flinke folk, frøæderne. - Den lille er fuld af bønner.
Ja, han er lidt støjende.
Se derhenne!
Vi går, McIntosh.
Her henne!
Se, de løb væk! De forlader os!
Jeg troede aldrig at de skulde være sådan.
Hvad sker der med os?
Rolig nu, vi fortsætter med at gå. Vi klarer os nok, fine herrer!!
Tag skoene på.
- Læn dig mod min arm. - Se hvad englænderne kan gøre!
- Jeg er overrasket, de var flinke. - Flinke?
De må have haft en engelsk barnepige!
- Se på den vidunderlige ting. - Nonnen, sir?
Idiot, bilen!
- Godt gjort. - Tak, sir, hvor skal vi nu hen?
Hente franskmændene. Savner dem allerede.
Vi er englændere!
- Tyve, tyve. - Fra RAF!
Fra RAF?
Skoene er ikke lavet til lange promenader. Det forklarer hvorfor.
- Jeg accepterer Deres tilbud. - Hvad?
- Lån mig dine sko. - Hvad nummer bruger du?
- Samme som De. - Javel, så.
Det var bedre.
- Vent på mig! - Kom nu.
- Jeg må vænne mig. - Kom nu, fortsæt.
Tyskerne! Heldigt vi har raske reflekser!
Heldigt.
Heldigt vi har reflekser.
- Tak. - Ingen årsag.
- Jeg mener det.. - Nævn det ikke igen.
Englænderne så?
- Hvad. - De bliver taget.
De har ret... de burde være blevet hos os.
Godt så, vi fortsætter.
Vent, jeg leverer Deres sko tilbage. Jeg tror jeg udvider dem.
Ja, de ødelægger dem.
Er mine sko okay?
- Lidt store. - Det er jeg ked af.
Kommer du?
- Hvem stjal i den fra? - Mig.
God morgen, de herrer.
Lad os skynde os. Jeg ventes på Beaunes sygehus.
Vil De række saltet, tak?
Tak.
Og peber.
Frankrig...
Charles Peguy. Vidunderlig poet, eller hvad?
Forstår De, jeg kan Deres sprog ret godt.
Hvad siger De?
Virkelig! Herligt!
Vi har gennemsøgt hele toget. Der var ingen englændere.
Jeg er sikker på det. Han var alene.
Udmærket. Gennemsøg hele området.
Forstået, herr major.
Hvor er nærmeste Kommandantur... Meursault.
Send ham derhen, hurtigt.
Meursault.
Jeg kommer dertil i aften.
Vi burde måske vende om.
Ked af det drenge, for sent at vende om.
- Okay, Mac? - Okay.
Smid græskarrene efter dem! Gå McIntosh!
- Hvad sagde han? - Smid græskarrene efter dem
Du tog mit hoved for et græskar
Hold op med at knubbes jeg kan falde ud!
Til højre! Det er ikke England!
- Gi mig et græskar - Ikke flere, de, er slut!
- Meursault. - Jeg ved det, jeg kan læse.
Nu må vi finde l'Hotel du Globe'. Det kan De ikke se.
Det rækker. Gi mig et skub.
- Nej, på sadlen! - Glem ikke at bremse...
... ellers kan De vælte.
Hvad sker der. Hvorfor laver i så meget spektakel?
Min kæde er hoppet af!
Gi den til mig, jeg ordner det. De er så klodset.
For at køre hurtigere, kører du på min dårlige cykel...
... og jeg på Deres.
Det er anden gang De gør det.
Først mine sko og nu min cykel.
- Det er vel normalt. - Okay, jeg beklager.
- Hvad er egentlig normalt? - Fordi at...
- Fordi at jeg er håndens arbejder? - Ja, det stemmer, ja.
Men ved De, det er ikke Deres fejl. Den holder ikke.
Jeg er træt af at rejse med sådan en som De! Egoist!
- De forlader mig. - Det er Deres egen skyld.
Der var ingen grund til at løbe benene af sig efter englænderne!
- De kunde ikke hente Peter selv. - Jeg blæser på Peter og det gør De også!
De har slæbt mig hertil på grund af pigen på Mester Jakel teateret!
- Jeg forbyder Dem at sige sådan! - Mester Jakel!
Jeg er træt af dette.
Klar Dem selv!
- Jeg vil ikke se Dem igen! - Samme her!
Tak.
Vær stille!
- Ingen. - Har du overskæg?
Nej.
Se på uret!
Og fuld igen!
- Undskyld min mand, general. - Og min også.
Ud i køkkenet!
Der er en mægtig opvask!
Kom så! Afsted!
I dag er det min fødselsdag. Champagne til disse mænd!
Kvinder skal ikke køre rundt med mænd. Det er mændene som har bukserne på!
Selv om bukserne er for store.
- Skål! Skål! - Eller...
Her er det. Nr. 6.
Beklager mine herrer. Men i må dele værelse.
Utænkeligt!
- I samme seng... - Det er krigstid!
- Det er krigens skyld. - Lad mig være!
Kan De flytte Dem.
- Augustin, hjælp mig. - Med fornøjelse, Juliette.
- Vi var bange for at i ikke skulle klare jer. - De finkæmmer området efter jer.
Det må være fordi at Peter blev arresteret.
- Peter arresteret, hvor skrækkeligt! - Men hvad skal der ske med os?
I morgen ved daggry smugles i til det frie Frankrig.
I træffer jeres engelske venner der.
- Hvad er det? - Udgangsforbud.
De lukker for elektriciteten.
- Hvem banker? - Det er entré døren.
Vær stille.
Ja?
Vi har reserveret et værelse fra Paris.
Et øjeblik.
Måske kommer De før os.
Nej, det er mig. En reservation. Godnat.
Hvil Dem.
De kommer til at sove skønt, for sengen er god.
Jeg vækker jer ved 5 tiden. Vi går, Juliette.
Undskyld at i måtte vente.
Vær så god og kom ind.
Godnat, Juliette.
Jeg mener...
- Jeg er glad for at være her. - Sødt af Dem, Augustin, men...
Hurtigt, ind igen.
Beklager, hotellet er optaget. Jeg kan kun klare et rum med stor seng.
- Nummer 9. - Det er krigstid, madam.
Der er vaskefad på værelset.
Brusebad er for enden af korridoren på højre side.
Tak..
I vil sove skønt. Sengene er gode.
- Dun? - Ja, dun.
- Kan De? - Undskyld.
Mine herrer.
Gå nu i seng.
- Jeg vænner mig ikke til det. - Jo De gør, vær ikke genert.
- Lille Stanislas vil få det skønt. - Åh, vær så venlig...
Læg tæppet tilbage.
- Er De ikke gift? - Nej.
Heller ikke jeg, men det varer ikke længe, før Juliette...
Krigen har sine fordele. Må jeg spørge om en ting?
Synes De at jeg er attraktiv?
Det er sent! Vi sover.
God nat. Glemte at sige at jeg snorker.
Det er okay. Fløjt bare, så holder jeg op.
Jeg har ikke tænkt mig at fløjte hele natten!
- Hvad er der i vejen, er De oprørt? - Nej. Mellemmåltid.
Jeg bli'r sulten. Min mave lyder sådan... jeg må spise.
Er De gal!
De kan spise i morgen tidlig.
- Hotellet er fuldt af tyskere. - Er jeg ikke ejerindens mand?
Luk døren efter mig.
Er jeg ikke Juliettes mand.
- Steuber! - Ja, herr major?
- Skaf lidt mad medens jeg er i bad. - Ja, herr major.
Under krigen, en maler...
... en charmerende mand, mødte en blond...
... underskøn pige.
Hun lod ham foregive at være sin mand for at redde hans liv.
I dag er krigen slut. Sejren er vundet.
Så naturligvis...
... må vi kysse.
- Augustin! - Jeg ved... det virkede ikke.
Men krigen er ikke slut endnu.
- Behøver vi vente til sejrens dag? - Vi må sove for natten.
Og det så det vil noget.
- Hvad er der? - Undskyld.
Løjtnant Steuber.
Undskyld mig, sir. Hvem er De?
Hvad?
Hvem er De?
Jeg er ejerindens mand.
Er De chefen?
Ikke chefen, chefens mand.
Findes der noget tilbage at spise?
Nej, der er ikke Noget tilbage at spise.
Hvad med den?
Den glemte jeg... den går at spise.
Går at spise?
Det er en tysk officer.
Tysk officer, virkelig?
- Ser ud som en general. - General, virkelig?
Den her kan spises. God General.
Vil De smage?
Jeg kan ikke æde en tysk officer.
God.
Kannibal.
God nat, min herre.
Tak for at De gemte lidt mad til min major.
Elendige løgner.
Herr majorens mad.
Det var venligt af ham...
Tak, Stanislas.
Hvordan har vi det i dag?
Får jeg et smil? Ja, han ser bedre ud.
Næste!
En ny.
Og hvad fejler De? Han ser syg ud. Sid op.
Ræk tungen ud.
Tungen!
Hvid tunge, gule øjne, rød næse... Lever sygdom!
Ondt her? Det er leveren.
De nyder livets goder? Det er meget slemt.
Sid op!
"Sig 33".
Ja, ja.
Jeg indlagde disse to patienter, doktor.
- Den her og den næste. - Bedste kur er nye omgivelser...
Straks, doktor.
De må alligevel holde et øje med hans lever.
Min favorit medicin.
Juliette, vågn op. Lav noget kaffe.
Jeg kommer.
På tide at vågne!
Hvad sker der?
Undskyld... forkert værelse.
Klokken er fem. På tide at stå op!
- Undskyld... forkert værelse. - Klokken er fem... hvad sker der?
Majoren er træt. Han sover.
Hvad gør i her?
Kom, Cleo.
Mine passer, men Deres...
Deres hjelm.
Deres.
Militærpoliti skiltet.
Geværerne.
Vær forsigtige, de er ladte.
Juliette, åben døren!
De bliver jeres guider. De kender vejen.
Og vær ikke bange, De bider ikke.
Med hundene og uniformerne, er i patruljen.
Men hvis vi møder den rigtige patrulje?
De tror at i er en anden patrulje.
Slip dem ikke. Det er sket før og mændene for vild.
- Farvel så, Juliette. - Farvel.
Skal De tilbage til Paris?
- Ja, tilbage til Jakel. - Ingen general Augustin mere.
Nej, men han lovede at mødes med mig efter krigen.
Jeg ville egentlig sige dig...
En mur. Hvad gør vi nu?
Jeg ved ikke. De virker forvirrede.
Hold op!
Hold snoren. Jeg kravler over muren og tager hundene.
- Men de bider mig! - Går ikke, de er på den anden side!
Vær stille.
- Hvad laver du? - Klatrer over.
Vær forsigtig.
Tag det roligt. Jeg er her.
Hjælp mig ned.
- Jeg har jo hundene! - Kom nærmere.
- Stop! Stop! - Hvorfor vil du stoppe?
- Så De kan komme ned. - Jeg har det godt sådan her.
Tror De virkelig at jeg skal bære Dem på mine skuldre?
Spild ikke tiden på pjank. Vi går!
Dette er tredje gang. Mine sko, min cykel...
- Ja? - Gå til venstre der.
- Tror De det er vejen? - Ja.
Okay.
De er tung for Deres højde.
Vent på mig!
Stop!
Hvad gør jeg nu?
Kom tilbage!
Stanislas!
Jeg er her.
Du reddede mit liv. Jeg takker dig.
Vi har ingen hunde... vi er faret vild.
Jeg er udmattet.
Bliver vi her, bliver vi taget.
Nej, kom nu.
- Jeg vil blive her. - Hør nu lige..
Lad mig være.
Hold op. Lad mig være
- Han får et nervøst sammenbrud. - Jeg vil tilbage til Paris.
- Alle mine venner. - De møder dem igen.
- Aldrig. - Jo da!
Mine pensler... Silke, helt nye.
Jeg køber en hel æske nye til dig.
Man skal bruge runde... De ved intet om det.
De går med mig hen til butikken.
Nej, nej...
- Og min farve. - Vi køber tre dåser i samme butik.
Hvis Juliette var her... Hun skulle bare vide.
Men se, jeg er her.
Det er ikke det samme.
Du møder hende igen, din Jakel pige...
Lav ikke sjov med hende, ellers...
Lav ikke sjov!
Undskyld! Har De det bedre nu?
Måske en Hjælper til?
Er det ok nu?
Undskyld?
De... vil ikke ha en selv?
- Nej. - De får en alligevel.
Først går vi til kommandanturen.
Jeg skal levere de to tønder bagved jer.
Og de fornyer mit 'Ausweiss'.
- Hvad er det? - Pas som gir mig adgang til den fri zone.
- Hvis de ikke vil? - Har aldrig hændt tidligere.
- De kan lide vores vin for godt. - De har ret.
Senere krydser vi grænsen. Gem jer, vi nærmer os.
Nu begynder de at arrestere hinanden.
Vær god at komme ind. Vi henter englænderen.
God morgen, de herrer.
Jeg har vinen med til obersten.
Meget vel, søster. Fire tønder?
Nej, kun to.
De to.
- Forstår De? - Ja, søster.
Nej!
Den og den.
- Deres pas, søster. - Takker.
- Hvad sagde de? - Vend om!
De har taget Mr Augustin og Mr Stanislas! Hvad skal vi gøre?
McIntosh!
- Hallo. - Hallo, sir.
- Har De det godt? - Ja, aldrig haft det bedre.
Vi er heldige. Endnu en kælder.
- Tysk kælder. - Ja, men flaskerne er franske.
- Hvor er den rare sygeplejerske? - Må være her nu.
Ned i tønden.
Vi tager et hurtigt glas.
Bravo, Mc Intosh.
Peter Cunningham, løjtnant i RAF, mit nummer er 221.
De har sagt det ti gange. Hvad er der sket med kammeraterne?
Peter Cunningham...
Er dette de to Franskmænd i leder efter??
- Vi har dem, de er her. - Endelig.
Deres venner, fangede.
De kan dræbe mig. Jeg siger ingenting.
Samme her. De kan dræbe dig, men jeg siger intet!
Jeg vidste at jag kunne stole på jer.
- Vi må slippe ud. - Umuligt!
Jeg fik en idé.
Eftersom De har spillet Wagner, hvordan siger man 'kom ind' på tysk?
Herein.
Tag ham tilbage til cellen.
Tag dine elendige grabber væk fra mig
Jeg er en britisk officer!
Hvad er der i vejen med ham?
Herr Lefort, herr Bouvet...
Hvilken hyggelig overraskelse!
Denne vej, tak.
Englænderne er her, vi må købe tid.
Herr dirigent, denne gang dirigerer jeg.
Og De skal synge.
12 kugler til Dem, 12 kugler til Dem.
Hvilket sløseri på mænd som jer!
Hvem gav jer hundene? Hvem gav jer uniformerne?
Hvem er jeres kammerater!
Hold op med at ryste!
- Herr politichef... - Ikke politichef, major!
Vi skal ikke sløse med tiden, jeg skal fortælle alt.
Udmærket, nu begynder vi ræsonnabelt.
Jeg havde et møde den 15.e november...
Undskyld?
Jeg havde et møde med kommandant Jean-Pierre, egentlig sergent Henri.
Hans rigtige navn er Marechal!
Nej, nej, det er en lille Misforståelse, major Achbach.
Det var ikke på en mandag, det var på en søndag.
Det var ikke november, det var januar.
Og Henri hed endnu ikke Marechal på det tidspunkt...
- Men han fødtes 1914. - Det var første verdenskrig.
- Første verdenskrig? - I fire år, fire år.
Fire skrækkelige år.
Hvem er Marechal!?
Jeg ved ikke mere! Han afbryder hele tiden, afbryder og forvirrer!
Forsøg at huske.
Det skete på sejrens torv.
Lige over for statuen af Ludvig XIV.
Ludvig XIV?
- Umuligt - Hvorfor?
For på den tid, havde tyskerne allerede taget stuen væk!
Tror i at jeg er en idiot?!
Jeg ved at vi savner to engelske piloter.
- Hvor mange? - To!
- Det er ikke mange. - De ved hvor de er!
Og jeg ved at de ikke er langt borte!
Leve Napoleon!
I fik de forkerte tønder ved en fejltagelse.
Forkerte tønder.
Det brænder!
Adgang forbudt.
Hurtigt! Der er to mænd der nede!
- De brænder inde! - Tag min maske.
Herr Lefort! Nej.
Herr Bouvet!
McIntosh, hvorfor tager De ikke tilbage til Canada?
Det er hende, Stanislas! Nonnen!
Franske brandmænd, sluk ilden.
Vi er for tunge, skil jer af med tønderne!
Hurtigt, vi er for langsomme!
To pansrede køretøjer er netop ankommet.
Send et rekognosceringsfly straks!
Tak. Skifter.
Den vej!
Fundet dem. Vej 328, på vej mod syd, skifter.
Opfattet. Skifter.
Vi kører!
Vær forsigtige!
- Det er ikke min fejl... - Jo, det er det!
De rammer os!
- Rekognosceringsfly! - Nej, bevæbnet.
Kig ikke efter den, virk nonchalant.
Kan De lide Wild West film?
Døren er låst!
Skyd det i smadder!
Tilbage!
Åben hangar dørene!
- Svævefly. - Jeg vidste de var her!
- Desværre ingen propeller. - Det er problemet.
Fangerne drejede ved Marmor korset.
Jeg forstod ikke! Gentag!
Jeg gentager, drej ved Marmor korset.
Forstået. Meget fint.
Peter, check styringskontrollerne!
- Kom igen, skub! - Jeg skubber, træd på koblingen!
Det hjælper ikke.
- Træd! - Der er ikke benzin på!
Der er en liter, det rækker!
- Hvor er andet gear? - Det er i bilen!
- Hvor? - Mellem første og tredje!
- Tak. Skub! - Søster, skub!
Fart på!
- Jeg håber den sidder fast. - Den sidder, hop ind!
- Hvad sagde han? - Han sagde, hop ind!
Jeg kan ikke...
- Er De bange? - Nej, ikke jeg
Flyet er til to, og vi er tre.
Rekognosceringsflyet!
- Jeg klatrer ind! - Jeg først!
Hvad laver De?
Jeg forsøger!
Det er første gang med et svævefly.
Jeg falder ud!
De er allerede over grænsen.
Vinden fører dem tilbage.
Ikke den vej!
Luftstrømmen skubber os!
- Vær forsigtig! - Hvilken forbandet vind!
Sæt maskingeværet op!
Længe leve Frankrig!
Med forlov, søster?
Også mig!
Tak, Gud!